Intră.
Scuzaţi-mă, domnule. Nu mă cunoaşteţi.
Cyrus Finney, North Bay Nugget.
Acesta e un ziar.
Trei minute, Domnule Grey Owl.
Nu va dura decât câteva secunde.
Încerc să dau de urma unui tânăr pe nume Archie Belaney.
Îl cunoaşte-ţi cumva?
Da, îl cunosc.
- De ce v-a luat atâta timp? - Trebuia să mă asigur.
Şi ce vreţi să ştiţi?
Orice doriţi să-mi relataţi.
N-ar fi multe de spus.
Era doar un copil cu vise să trăiască în sălbăticie.
Şi nimeni n-a bănuit asta,
chiar şi când lucraţi ca şi ghid de vânătoare?
Vedeţi ceva anume?
O, Doamne...
L-am doborât?
L-am împuscat. Nu-i aşa, Archie?
Ei bine, Domnule Champlin,
cu siguranţă e mort.
Te pricepi cu adevărat la ceea ce faci, Archie.
Ştii asta, nu? Aşa sunt şi eu.
Sunt convins că sunteţi, Domnule Champlin.
Deţin o fabrică de hârtie şi o tipografie...
Şi două firme de editură de cărţi.
Sunt un om bogat, Archie.
- N-ai vrea şi tu să fi bogat? - De ce mi-aş dori să fiu un om bogat?
Tot ce trebuie să faci ar fi să scrii o carte:
Viaţa unui indian în mijlocul pădurii.
La fel ca şi foiletoanele săptămâ-nale, doar că ceva mai lungi. Asta te-ar face renumit.
Să fiu faimos nu mă interesează, Domnule Champlin.
Ştii doar cât de avizi de cuno- stinte sunt oamenii de pe-aici...
fată de lumea ta?
O voce autentică avizată din sălbăticie.
- Felicitări, Harry. Tres bien. - Nu te-am văzut de ceva vreme.
S-ar fi putut să dureze chiar ani... sunt atât de ocupat.
Să-nchinăm pentru primul meu urs.
Dacă vrei trofeu un urs, atunci îl alegi pe Archie.
Salud, mon ami.
Aceasta-i o mică atenţie ca să-ţi aduci aminte de mine.
Aici erai. Archie Grey Owl.
Călăuza ta a scris asta?
"Vânătoarea prin pândă tăcută este o artă perfecţionată de către indieni,
"care se învaţă încă din copilărie, ca să te mişti ca o umbră,
"secvenţele de acţiune că unse, cu atentia-n patru;
pentru că pădurea e pentru cei cu privirea scrutătoare."
Acesta-i un Indian, care scrie într-o revistă săptămânală?
Vrei să ştii ceva?
Nu mă aflu aici doar pentru a vâna urşi.
Tânărul acesta ar putea fi o mină de aur.
Bună seara, doamnelor şi domnilor. Puteţi oferi ceva dansatorilor?
Vă mulţumesc foarte mult, domnule. O seară plăcută. O donaţie pentru dansatori?
Vă mulţumesc, domnule.
Dar vai, nu plătesc niciodată înainte de a vedea marfa.
De unde aş putea şti că acest dans al vostru este autentic?
Cu cât plătiţi mai mult, cu atât mai autentic va fi.
- Excelent! Sunteţi de ispravă, băieţi. - Vă mulţumim, doamnelor şi domnilor.
Noi numim ăsta "Dansul eroilor."
Când dansul se va încheia şi tobele vor amuţi,
noi ne vom urla furia şi ura asupra duşmanilor oameni albi...
şi apoi vom ucide.
Dar aceasta vă va costa ceva în plus.
Doamnelor şi domnilor, mesdames et messieurs,
sper că v-a plăcut micul nostru spectacol.
Aş putea să mă alătur vouă la masă?
Am citit ce-ai scris în această revistă săptămânală.
Poţi să scrii! Sunt uimit şi impresionat.
Şi tu poţi să citeşti. Sunt măgulit şi flatat.
Te ocupi de scris astăzi?
Ai vrea să mergi la vânătoare?
Nu. A? vrea să învăţ despre poporul meu.
- Şi care-i poporul tău? - Mohawk... Confederaţia Irocheză.
Eşti primul mohican pe care-l văd îmbrăcat aşa.
Atunci înseamnă că n-ai ieşit niciodată sâmbăta seara
în oraşul Val d'Or pentru o noapte de distracţii.
Doi dolari pe zi.
Poate păstrezi ceva pentru final că să-ţi arăţi aprecierea.
Nu te pot plăti.
Şi atunci de ce-ar trebui să te iau?
- Bărbaţii întotdeauna îmi fac pe plac. - Bineînţeles!
Bărbaţii se aruncă în apă doar ca să te facă să le zâmbeşti, nu-i aşa?
Chiar aşa.
Mă întorc într-o oră.
Sări în lac şi-ţi dau 50 cents... chiar acum!
Ai primit ce-ai cerut, Pony!
- Lumea strămoşilor tăi. - Strămoşii mei n-ar fi făcut asta.
Dar nu acolo mergem, nu-i aşa?
Nu. Dincolo de deal.
Bear Island... satul Ojibwa. Ca să vezi cum trăieşte poporul nostru.
- Satul tău? - Aş putea spune că da.
Prin bunăvoinţa şefului am fost adoptat cu mulţi ani în urmă.
Aş putea să mă întâlnesc cu el?
Va crede că eşti nevasta mea şi că te-am adus la el ca să te aprecieze.
În cazul ăsta ne-am putea inspecta unul pe celălalt.
E chiar acolo sus. O să-ţi arăt calea.
Asta-i ceea ce ţi-ai dorit?
Nu e ceea ce m-am aşteptat.
Viaţa lor e dură acolo.
Hei.
Hei!
Drace mic! Pe unde mi-ai umblat atâta timp?
Mi-am câştigat existenţa. Mă bucur să te văd.
Ned.
Fratele meu mai mic.
Bună, Ned. Facem ceva dansuri.
Cine e cea pe care ai adus-o la mine?
Numele meu e Gertrude Bernard.
Şefu' satului Pete Misabi.
- Sunt onorat, Tată. - Încântătoare. Foarte drăguţă.
E nevasta ta?
Nu, nu, nu. Doar o prietenă.
Când timpul va veni, să-i spui...
Şi veţi veni amândoi la mine, Şi vom face nunta.
Vai, Pete, nimeni nu căsătoreşte pe nimeni.
- E cam bătrân, aşa crezi? - Păi, cam arată destul de bătrân.
Păi, la viaţa pe care-o duce, la ce te-ai fi aşteptat?
E un mare vânător, ştie să pună capcane. Îţi va oferi bunăstare.
Crezi că e genul de om pe care s-ar putea baza o fată?
Asta n-aş putea s-o spun. E un nomad, un rătăcitor, ştii tu.
Din cauza asta i-am şi dat numele de: Wa-Sha-Quon-Asin... Grey Owl...
cel care umblă prin noapte.
- Te descurci? - Da, desigur.
Chiar te cheamă Gertrude?
Crezi că am inventat un nume ca acesta?
Aşadar cum te strigă? Gertie?
Arăt eu că o Gertie?
N-am de unde să ştiu.
Mă strigă Pony, porecla pe care mi-a pus-o tata.
- Nu mă-ntreba de ce. - N-am s-o fac.
Ce-ai spune de un sărut de-adio, ca să-ţi arăt aprecierea mea?
Sigur că da.
- Asta a fost? - Ia două pupice.
Ne mai vedem pe-aici, Archie Grey Owl.
Ned, vino. Trebuie să mă mut.
Se va stârni vântul. Nu vreau să mă întorc înainte de lăsarea întunericului.
Mai pot să rămân aici doar cinci minute.
Hei, tu! Nu cumva te cunosc?
- Fă-mi o favoare. Unde mă aflu? - Eşti în Elk River.
Ce dracu caut eu în Elk River?
- Atât de departe ajunge linia ferată. - Capăt de linie?
- Chiar aşa, capăt de linie. - Hai grăbiţi-vă, oameni buni!
- E-un prieten de-al vostru? - Nu l-am mai văzut vreodată în viaţa mea.
Tu eşti tipul pe care-l numesc Archie Grey Owl?
Eu mi-s.
Eu sunt Jim Bernard, tatăl lui Pony.
Cu ce v-aş putea ajuta?
Ei bine, domnule,
lui Pony i s-a oferit o slujbă în Montreal.
Ar trebui să înceapă de săptămâna viitoare.
- Sună bine. - Dar ea spune că nu se va duce.
I-a intrat în cap gărgăunele ăsta despre Indieni.
Vrea să trăiască la fel ca strămoşii ei.
Asta nu e decât o nălucire lunatică.
Nu putem da timpurile înapoi. Viaţa aceea nu mai există.
- Nimeni nu mai trăieşte în păduri acum. - Dar eu trăiesc.
Şi cum dracu poţi supravieţui acolo în pustietate?
N-am nevoie chiar de-atâtea.
Pădurea îmi oferă tot ce am nevoie.
Cuvinte de bravadă.
Fiica mea şi-a dat demisia din toate slujbele.
O să-i treacă într-o săptămână.
Dar cum se face că plănuieşte să meargă în nord cu tine?
Dar n-am spus asta vreodată.
Ceea ce Pony îşi doreşte, aceea Pony primeşte.
Dar bineînţeles că ai putea să-ţi strângi tabăra
şi să pleci înainte ca Pony să-şi dea seama.
Atunci vei fi plecat deja.
Yeah.
Archie!
Ea mi-a zis că ai fost de-acord s-o aduc aici.
Ţi-ai ieşit din minţi? Ce-o să mă fac acum cu ea aici?
La naiba, m-am gândit c-ai vrea să fie cu tine.
Nici să nu te gândeşti!
Dimineaţă o iei cu tine înapoi. Du-o de aici.
- Bine, Archie, dacă asta ţi-e voia. - Exact asta vreau.
- Te vei întoarce cu Ned. - Nu.
Nu te-am invitat aici. Eu unu nu te vreau aici. Îţi spun că trebuie să pleci.
- Şi eu îţi spun că nu voi pleca. - N-am timp să-ţi fiu dădacă.
- Foarte bine. N-o fă. - În cazul ăsta vei muri.
- Atunci o să mor. - Vorbesc serios!
Nu-ţi dai seama ce primejdioasă e viaţă aici.
E dură, e sălbatică. Spune-i şi tu, Ned.
Bineînţeles că e aspră şi periculoasă.
- Aceasta nu e o viaţă pentru o femeie. - Nu voi pleca.
Aşa că ori mă legi şi Ned va trebui să mă care în spate,
ori voi rămâne chiar aici.
Ce faci?
Fac o tortă.
Pentru ce?
Pentru vânătoare.
- Pot să vin şi eu? - Nu.
Dacă nu-ţi place, nu trebuie să priveşti.
Sunt în regulă.
Odinioară ai mei erau vânători.
- Ai cumva un nume Mohawk? - Da.
Am fost numită după străbunica mea, Anahareo.
Cum se face că pe tine te cheamă Archie?
Sunt o corcitură.
Cum altfel crezi că aş putea avea ochii ăştia albaştri? Mama mea era scoţiană.
Nu ştiam asta.
Ai o problemă cu asta?
- Nu. Nici o problemă. - Atunci toate-s în regulă.
Vrei puţin?
Da, bine.
Ai fost vreodată căsătorit, Archie?
De două ori.
- Şi ce s-a-ntâmplat? - Nimic.
Am petrecut ceva vreme împreună...
Şi ne-am despărţit.
De ce te-ai căsătorit dacă ştiai că urmează să vă despărţiţi?
De ce să te căsătoreşti dacă ştii că urmează să rămâi?
Aşa-i tradiţia, vechile căi...
te căsătoreşti când vine timpul să trăieşti împreună,
ca un războinic care merge la luptă,
un vânător care pleacă după o lungă căutare.
Doar pune-o jos acolo. Mulţumesc.
Din cauza asta păstrezi câte-o bucăţică din fiecare pentru totdeauna.
Îmi place când îmi povesteşti despre vechile obiceiuri.
Cum ştii dacă nu cumva doar inventez minciuni?
Ştiu când mă minţi.
Ca de exemplu când?
Când te încrunţi la mine ca şi când nu m-ai vrea prin preajmă,
Şi eu ştiu că tu mă vrei.
Acesta era cândva un baraj de castor.
Câţiva oameni albi împuţiţi care se cred căpcăuni,
au folosit dinamită pe terenul meu de vânătoare.
Nici un Indian nu ar face una ca asta.
Noi nu ucidem puii.
Noi nu distrugem vizuinile.
În curând n-or să mai rămână nici un castor.
- Cât mai avem de mers? - Încă o bucată bună de drum.
Mi s-a făcut frig.
O vom lua peste lac. Trebuie să-l lăsăm în urma noastră înainte să se-ntunece.
Vine ninsoarea. Distribuie-ţi greutatea, alunecă pe rachete.
- Stai mai la depărtare acum, bine? - Bine.
Orice-ar fi, nu te opri. Doar câte puţin din când în când.
Mergi prea repede.
Nu pot să ţin pasu'.
Vrei să mă aştepţi?
Archie!
Nu mai pot să continui! Trebuie să mă odihnesc!
Archie!
- Nu te mişca! - Archie!
Nu te mişca! O să faci copca mai mare!
Nu te mişca! Nu te mişca!
Ajută-mă!
- Nu te mişca. Stai liniştită. - Ajută-mă.
Uită-te la mine. Uită-te la mine, Pony.
Nu te zbate. Nu te zbate!
Stai aşa cum eşti. Rămâi cu mine, Pony.
Prinde fularul ăsta. Prinde-te de fular.
Pony, ţine-te bine. Nu te mişca.
Prinde-l! Hai odată.
- Pony. Pony. - Nu pot.
Nu-mi mai simt picioarele.
Hai odată. Asta a fost. A trecut acum.
Hai odată. O să fie...
- Ajută-mă! Haide! - Haide.
Sss. Ss.
Ţine asta. Haide.
Haide! Ţine pasu' cu mine!
- Nu pot. Nu mai pot să stau pe picioare! - Ridică-te. Ridică-te, Pony!
- Ridică-te! Ridică-te. - Nu pot!
Pony, ridică-te. Haide, Pony, te rog.
Haide.
Mergi!
Nu te opri sau altfel vei îngheţa de tot! Haide, aleargă!
Aleargă! Ţine-te pe picioare!
Stai în picioare! Stai în picioare!
Ridică-te! Mergi pe picioarele tale!
Ridică-te. Aleargă. Aleargă. Mărşăluieşte!
Pony, continuă să te mişti. Continuă să te mişti, Pony.
- Ridică-te! Stai sus! În picioare, Pony! - Nu pot!
Vei îngheţa. Continuă să mergi.
Îmi pare atât de rău. Pony, nu-mi muri.
Nu-mi...
Pony.
Pony, sunt aşa un prost.
Hai c-am ajuns, Pony.
Hai c-am ajuns.
Încălzeşte-te.
Nenemoosha. Nenemoosha.
- Archie? - Chiar aşa.
Cred că nu sunt atât de rezistentă pe cât credeam.
Te-ai descurcat bine.
Eşti încă în viaţă.
M-ai frământat de tot.
Încercam să te încălzesc.
Mi-a plăcut asta.
Şi mie mi-a plăcut.
Jur că n-o s-o mai fac.
De ce nu?
Nu ştiu.
Ţi-e teamă că mă voi îndrăgosti de tine?!
Nu-ţi fă griji. Pot să am grijă de mine însămi.
Bănuiesc că mereu voi fi singur.
Dar e bine acum, că mă aflu eu aici.
- Nu-i aşa? - Da.
Mai bine decât în regulă.
Dacă am putea să ne facem fericiţi unul pe celălalt, Archie,
Hai să urmărim asta.
Asta nu e ceva care să fie uşor de găsit.
Mda.
Ce însemna acel cuvânt cu care m-ai alintat?
Un cuvânt Indian.
Nenemoosha.
Şi ce-nseamnă?
E doar un cuvânt.
Îmi place cum sună.
Ce-nseamnă?
Ce anume?
Obiectul acela.
Se numeşte "Captator de Vise".
Şi la ce foloseşte?
Îl atârni sus ca să atragi copii,
pentru cuplurile recent căsătorite.
Visele rele sunt oprite de către plasă,
visele bune trec prin ea.
- Aveau Mohicanii "Sită de Vise"? - Bineînţeles.
Şi tot ce am e un nume mohican.
Vreau mai mult de-atât.
Cel mai bun dintre toţi, castore.
Au rămas atât de puţini, ne-ar aduce bani buni.
Dar sezonul de vânătoare s-a-ncheiat, aşa ai zis.
Cu ce avem aici nu ne va ajunge nici măcar să-mi achit împrumutul.
Mai trebuie să şi trăim, ştii şi tu?
N-am nici o garanţie că vânzarea cărţii mele va merge bine.
De ce nu mă laşi să citesc şi eu ce-ai scris deja?
Nu e încă terminată.
Sunt şi eu în ea?
De ce-ai vrea să fi în carte?
Dacă eu aş fi scris o carte, tu ai fi pomenit în ea.
Da.
Eşti în ea.
Am pus o capcană aici de dimineaţă.
Cu puţin noroc, ne va aduce încă o blană de castor.
Cea de sus din barajul de-acolo.
Asta e. Mărimea asta.
Să vedem ce-avem aici.
- Căţea! - Ce s-a-ntâmplat?
- Capcana şi lanţul au fost sparte. - Castorul a luat-o la sănătoasa?
Nu, va fi acolo jos cu capcana.
Zece dolari duşi pe apa sâmbetei. O, la naiba!
Hai lasă. Hai lasă.
Ahmik. Pui de castor.
Şi unde e mama lor?
Ea e acolo jos în capcana ta, nu-i aşa?
S-a-necat, nu-i aşa?
Cel mai probabil.
Şi cum or să supravieţuiască ei acum fără ajutorul ei?
Nu vor supravieţui.
Nu sunt înţărcaţi. Vor flămânzi până ce vor muri.
Archie, nu.
Nu te uită.
Niciodată... Să nu mai faci asta niciodată din nou!
Te vei trezi împuşcată.
Sst.
Nu-ţi fă griji.
Nimeni n-o să-ţi facă nici un rău.
Vino. Hai vino.
Vino, puişor.
Vino.
Nu le place.
Ce le-ar place?
Tu nu eşti mama lor.
N-ai putea măcar să te uiţi la ei?
La ce bun?
Sunt un căpcăun.
Ţi-aduci aminte?
Nu încerc să dau vina pe tine, Archie.
Dar tu însuti ai zis... că în curând nu va mai rămânea nici un castor.
Nu putem pur şi simplu să-i lăsăm acolo să moară.
Toate vietăţile mor.
Muştele sunt mâncate de către peşti,
peştii sunt mâncaţi de vidre, vidrele sunt mâncate de lupi.
Am văzut odată un urs omorând un lup... cum i-a sfâşiat intestinele ca să i le mănânce.
Am văzut oameni ucigând urşi,
şi am văzut un om mort de trei săptămâni mâncat de roiuri de muşte.
Să omori o căprioară pentru carne... pot să accept asta.
Să omori un castor ca să-ţi faci o haină cu care să te aperi de ger...
Pot să înţeleg asta.
Dar să omori ca un comerţ, doar ca să faci bani?
Tu însemni mai mult decât asta, Archie.
Indienii din păduri întotdeauna au vânat cu capcane.
Dar au prins ei animalele doar din raţiuni comerciale?
Sigur că da.
Archie, asta nu e adevărat, şi tu o ştii.
Vechea cale indiană stipula să ucizi doar ceea ce ai stringentă nevoie.
Au fost comercianţii albi cei care ne-au învăţat să ucidem pentru bani.
Noi nici măcar nu cunoşteam banii înainte ca oamenii albi să apară.
Tu eşti o femeie. Tu eşti o orăşeancă crescută la oraş
Tu nu poţi înţelege.
Fie cum zici tu, Archie.
Du-te şi te culcă la loc.
Nu cred asta.
Te place, Archie.
Ei bine, mie nu-mi place de el.
Atunci pune-l înapoi pe podea.
Nu cred că el ştie că tu nu-l placi.
Mai bine ai face mai multă curăţenie.
Dispari, fată pocită.
Asta-i spui lui.
Archie. Archie!
- Mda? - Nu-l găsesc pe unul dintre pui.
- Trebuie să fie pe undeva pe-aici. - Nu e.
L-am găsit pe unul, dar unde e al doilea?
Mick, mick.
Mick!
Hai vino.
Mick. Mick.
- Mick, mick. Mick. - Pony.
- Cât de departe putea să ajungă? - Destul de departe.
- Ai putea să-i dai de urmă sau ceva? - În zăpadă, s-ar putea.
Acum ar putea fi oriunde.
Ar putea să meargă atât de departe până în zona cu capcane?
Nu. Nici într-un caz.
Doamne.
Nu!
Nu.
Îmi pare rău. O, Doamne lisuse, îmi pare atât de rău.
Archie, l-am găsit. S-a întors.
- Se jucau în cămăruţă. - L-ai găsit?
Ce s-a-ntâmplat?
Ai crezut că era...
Da.
Archie.
Mă las păgubaşă.
Ştiu.
Să nu mai pun capcane.
Te iubesc, Archie.
Ai pregătit totul? Eşti sigur că ai luat tot ce trebuia?
Sunt sigur.
Bine atunci.
Ai spus că se instalează deasupra pentru bebeluşi şi cupluri recent căsătorite?
Aşa se spune.
Ce se-ntâmplă dacă nu mai eşti un copil sau un proaspăt căsătorit?
Bănuiesc că ştii deja să te descurci cu propriile vise.
Am auzit că ţi-ai luat o fată.
Ştirile circulă.
- O iarnă bună? - Tu să-mi spui, Gus.
Aşadar, unde ai găsit astea? Departe de drumu Abitibi?
Hei, piele roşie, cu tine vorbesc lepădătură.
- Ai vreo problemă? - Da, am o problemă.
Nişte piei roşii furăcioase pun capcane în teritoriul nostru.
- Ei acum, unde ai găsit aceste blănuri? - Saptezeci-si-două.
Hei, om de nimic, nu-mi întoarce mie spatele.
Hei, tipule, ieşi afară.
Ne-ai încălcat teritoriul în care punem noi capcane?
Nici un Indian n-ar îndrăzni să...
Voi băieţi aţi face mai bine să plecaţi.
Dacă te mai vedem prin preajmă o păţeşti.
Sălbatic ignorant care tremuri în pantaloni.
Păi, deci, Archie,
după socoteala mea, totul se ridică la suma de 290.
Îmi mai datorezi încă 20 de dolari.
Fă-mi o favoare, Gus.
Notează $20 şi taxele poştale pentru cartea mea, bine?
În regulă.
Ăsta-i nemernicul care mi-a încălcat teritoriul de vânătoare cu capcane,
şi care m-a lăsat fără castori.
Otravă, dinamită... toate-s la fel pentru ei.
Să ai grijă de tine acolo în singurătate, bine?
- Asta a fost. Daţi-vă la o parte, vă rog. - Pony.
Pony.
Îţi mul? umesc foarte mult. Acum ar trebui să te grăbeşti.
- N-ai obţinut îndeajuns pe blănuri? - Nu ne putem nici măcar achita datoriile.
O muncă de-o iarnă întreagă.
Mai datorez încă 20 de dolari. Îmi pare rău.
Acolo în dreapta mai avem o provizie.
Adu-o înăuntru la-ndemână.
- Nu ştiu ce-o să ne facem acum. - Trecem noi şi peste asta.
Vino singur acum. Urcă sus, te rog.
Îţi place să urci pe scenă acum.
Da, aşa e.
- Pene? - De ce nu?
Majoritatea Indienilor sunt ca tatăl meu... le e ruşine de ceea ce sunt.
Dar puneţi o pană în părul lor şi veţi spune,
"Sunt un Indian şi sunt mândru de asta."
Eu ştiu că ceea ce v-a adus aici pe voi, oameni buni din Wabikon Lodge...
nu este doar bucătăria rafinată.
Sau serviciile pline de amabilitate.
Omul aici prezent care vă va vorbi vouă...
este un Ojibwa Indian care-şi duce zilele în aceste păduri.
Nu pot să fac asta.
El te plăteşte cu banii jos. Gândeşte-te la bani.
Doamnelor şi domnilor.
Mesdames et messieurs.
De-asemenea el este ghidul-călăuză care a scris aceste minunate foiletoane...
în Pădure şi Sălbăticie.
Destul de drăguţ, nu-i aşa?
Doar vorbeşte aşa cum scrii.
Aşadar, doamnelor şi domnilor, mesdames et messieurs, vă las în compania lui Grey Owl.
Vă mulţumesc.
Nu am multă experienţă în a vorbi publicului.
Ca să vă spun adevărul, mă simt asemeni şarpelui care trebuie să-şi înghită coada.
Ia uitaţi-vă!
Bună, voi doi. Aţi venit să mă ajutaţi să mă descurc?
Aceste micuţe vietăţi trăiesc împreună cu noi.
Îi chemăm michiduţi.
Numele Ojibwa pentru castor este ahmik, "micul frate vorbitor."
Şi ei chiar vorbesc.
Poţi să spui "bună" la toată lumea?
Castorii au minte-de-familie, ştiaţi.
Un cuplu de castori rămân împreună pe viaţă, la fel ca şi noi... unii dintre noi.
Noi nu avem de gând să-i ţinem pe aceşti pui prea mult cu noi.
De îndată ce vor creşte, noi le vom da drumu în libertate
ca să facă la rândul lor pui.
Adevărul e că...
am vânat castori cu capcane.
Dar acum câteva săptămâni m-am lăsat. N-am crezut niciodată că voi face asta.
Acum ştiu că e un lucru greşit. Castorii aproape au fost exterminaţi.
Prea mulţi vânători cu capcane, şi prea puţini castori.
Iar atunci când castorii vor dispare din nord...
Poate nu ştiţi, dar aceste mici vietăţi fac că nordul să arate aşa cum e acum.
Ei îşi construiesc stăvilarele, îşi fac insulele...
acolo unde se hrăneşte renul, şobolanii- de-muschi, leneşii-de-apă.
Când vine primăvara, ei îşi deschid barajele şi lasă torentele dezgheţului să curgă...
Şi aşa avem un sistem de irigaţii care se întinde pe mii de kilometrii pătraţi.
Faceţi ca toţi castorii să dispară, şi aţi rupt lanţul trofic-ecologic.
A? a că acum vorbesc pentru drepturile castorilor.
Dacă nu vom avea grijă de ei,
ei vor deveni încă o specie dispărută.
Am convingerea că simt asta mai intens decât alţii din cauză că...
ei bine, oameni ca mine sunt aproape o specie în extincţie de-asemeni.
Bănuiesc că voi veţi putea continua să vieţuiţi şi fără mine,
dar fără aceste mici creaturi... lumea ar deveni un loc mai sărac fără ele.
Ce aveţi de spus despre asta?
Să nu mă mai rugaţi niciodată să fac asta din nou.
Ai fost la înălţime, Archie. Le-ai atins inimile cu adevărat.
Ce spui de-o invitaţie?
Mutumesc.
E în partea sălbatică a tării, pe drumul spre nord de-a lungul râului Saskatchewan.
Îţi vom construi o cabană exact aşa cum ţi-o vei dori,
şi departamentul Parcurilor Naţionale îţi va plăti un salariu lunar.
- Parcul Naţional? - Chiar aşa.
Cu toate cele 3.000 de mile pătrate ale lui.
Şi de ce-aş vrea să merg acolo?
Vrei să salvezi castorii?
Acolo ai putea să faci exact asta.
Să înfiinţezi o colonie... nu e nici un pericol, capcanele sunt interzise.
Jim vrea acelaşi lucru ca şi tine, Archie...
să salveze castorii înainte de a fi prea târziu.
Trebuie să atragem publicul de partea noastră.
Avem nevoie de politicieni să ne aloce fonduri pentru parcuri naturale.
Şi tu chiar ai putea să ne ajuţi, Archie.
Şi ai avea posibilitatea să scrii.
Care-i problema?
Ţi-e predestinată.
Ştii de ce iubesc pădurea?
Iubesc pădurea pentru că e ultimul loc unde oamenii nu sunt oprimaţi.
Ultimul loc al sălbăticiei.
Đe ce mi-aş dori să fiu un pădurar de rezervaţie?
Scuză-mă.
Numele meu e Finney, Cyrus Finney.
Am fost entuziasmat de ceea ce Grey Owl ne-a transmis astăzi.
Cu siguranţă că voi toţi îl cunoaşteti foarte
bine. Vă supăraţi dacă mă alătur şi eu vouă?
Ştiai că el a cântat la pian?
L-am auzit cântând. Solfegiază-mi asta.
Unde-a învăţat asta? Vorbesc serios, ce altceva mai e capabil să facă?
De ce nu-mi spune nimica?
Îl cunosc pe Archie încă de când aveam patru ani, de când tatăl meu l-a adoptat.
Aş face orice pentru el,
dar nu l-am înţeles niciodată, nici chiar după atâţia ani.
Fii atent.
Aşadar n-o să-mi spună nimic niciodată.
Poate că nu, dar eu îţi voi spune două lucruri:
Trecutul lui Archie îi aparţine lui şi numai lui,
şi tu... ei bine, tu ai rezistat mai mult decât oricare altele.
Noapte bună, Dave. Ne vedem dimineaţa.
Ia-o mai uşor, Charlie.
Haide, grăbeşte-te.
Hei, Archie! Sunt eu, Sim Hancock.
- Hei, Archie, acelaşi beţiv din nou. - Hei, aşteaptă un minut!
- Hei, sunt eu! - Ce s-a-ntâmplat cu locul ăsta?
Niciodată n-a fost plin că acum de nătărăi.
Ştiu că tu eşti, nepricopsitule!
- Îti aduci aminte de mine, Archie? - Unde e Pony?
Mă duc să văd, Charlie!
Te-ai transformat într-un indian nativ, dar eu te cunosc!
Ştiu că tu eşti!
Du-te şi găseşte-o pe Pony. Găseşte-o acum, Ned.
E timpul să terminăm cu locul ăsta. Spune-i că plecăm.
Lacul Ajawaan.
Priponeste-ţi canoia jos la doc, vrei?
Ei bine, cum arată?
Okay. Cine a construit cabana?
Departamentul Parcului.
Dar e o construcţie autentică... fiecare detaliu
copiat după originalul unei cabane de "căpcăun".
Un lucru autentic?
Dar nu încerca să mă îmbraci într-una din acele uniforme de pădurar.
Are de toate.
E bună pentru castori.
Nu sunt vânători, nu sunt capcane.
Acum e noua ta casă. Vino.
Vino. Vino.
Archie. Archie!
Michidutii înoată cu mine, Archie.
Ei înoată cu mine!
Hai în apă!
Vino.
Aici era.
Archie Grey Owl!
- Sunt onorat, domnule! - Va trebui să iau o fotografie a acesteia.
Dar nu pot dacă vă ţineţi atât de departe.
Vă rog...
Hawkins e la o aşa de mare depărtare de Anglia.
Pun pariu că nu ştiai că ai admiratori în Anglia.
Ţi-am citit articolele în Country Life, pe toate.
- Country Life? - E o revistă.
Acolo de unde vin aveţi mulţi admiratori, domnule.
Iată-ne ajunşi. Toată lumea să se uite la aparatul de filmat.
Intră, Michael.
Gata. A ieşit perfect.
Okay. Ştiu. Nici mie nu-mi place de el.
Nu mai pot rămâne aici.
Nu ţi-au făcut nici un rău.
Ar trebui să mă îndrept către nord,
să găsesc din nou un loc cu adevărat sălbatic.
- Trebuie să plec. - Tot spui "Eu" mereu.
"Eu" nu mai pot sta. "Eu" trebuie să plec.
I-ai văzut.
Bălăcindu-se aici ca şi când locul ăsta ar fi al lor de când lumea.
Dacă n-ai vrea să ţi se dea atenţie, atunci de ce-ai mai scrie o carte?
Dacă vrei să fi tu însuti, atunci de ce îţi vopseşti părul?
Ştiai asta?
Bineînţeles că ştiu.
Te ascunzi în spatele cabanei şi-ţi despleteşti părul,
cum aş putea să nu ştiu?
Bine, fie.
Aşadar sunt o făcătură.
Archie.
Nu-mi pasă dacă încărunte? ţi.
Nu-mi pasă dacă îţi vopseşti părul în roşu, alb şi albastru.
Te iubesc pentru ceea ce eşti...
şi pentru că eşti mândru de ceea ce eşti.
Nu ţi-ai dat seama de asta până acum?
La naiba. Şi acum ce?
Archie!
- Îţi aduci aminte de mine? - Sigur că da, Domnule Champlin.
Acesta este Walter Perry. El este directorul meu pentru noi editări.
Încântat de cunoştiinţă.
Cel de acolo e Jim. Sunt convins că îl cunoşti, la fel ca şi pe Joe Oliver.
- Bună, Archie. - Şi, acesta...
Aceasta-i pentru tine.
Vai, Doamne.
Trebuie că tu eşti Anahareo.
Cum de ţi-ai dat seama?
Te ştiu din cartea lui Archie. Tu eşti eroina principală.
Asta e într-adevăr extraordinar. Nu pot să cred că mă aflu aici.
Parcă aş păşi în filele unei cărţi cunoscute.
Am expediat deja 50 de exemplare promoţionale.
Reacţia publicului e peste aşteptări, pe tot mapamondul, dar mai ales în Anglia.
Nimeni n-a mai citit o carte despre un indian adevărat atât de reuşită.
A încântat publicul.
- Este ca şi cum... - Ca un animal sălbatic care-ţi vorbeşte?
Da, exact aşa!
Nu, nu, nu, nu.
Nu e... N-Nu se poa...
- Nu... Nu vroiam să spun asta... - Hai să uităm de asta.
E un eveniment pentru noi, Archie, pentru parcurile-rezervatii.
Archie e întâia voce pe care oricine n-a mai
auzit-o până acum şi care vine din sălbăticie.
Nu-i doar o voce, Bill?
Pariez că ai dreptate.
Se pare că vă vorbiţi unii altora nu glumă.
Nu mai spune nimic. Nu te putem auzi.
E o carte minunată, Archie. M-am îndrăgostit de ea.
Am pus pe hârtie exact ceea ce mi s-a întâmplat, asta-i tot.
Spui despre mine că sunt soţia ta.
Ei bine, ştii şi tu cum stau lucrurile. N-aş vrea să scandalizez lumea.
Pony? Pony? Uită-te la mine.
Zâmbeşte şi leagănă-te mergând ca şi când ai spune, "Bună la toţi, oameni dragi."
Duceţi-vă învârtindu-vă, voi toţi.
Nu am mari nevoi.
Ceva care să prezinte tipii să le creionezi profilurile.
- Ce profiluri? - Doar cazuri obişnuite.
Am auzit că există un scriitor cunoscut din North
Bay care lucrează la o carte mare despre tine.
"Lucrează"? Cum vine asta?
Vorbeşte cu oameni care te cunosc deja. Merge prin locurile prin care-ai umblat.
Hai s-o facem.
În regulă. Tu eşti Ojibwa. Ştim asta deja.
- Şi tu eşti al 40-lea... - Patru-s-unu-lea.
Aşadar unde te-ai născut?
M-am născut în Mexic.
În Hermosillo.
Ce poţi să ne spui despre părinţîi tăi?
Tatăl meu era un scosian, cercetaş în războaiele cu Indienii.
Mama mea era o Apache-ă, Jacarilla bând.
Apache-ă? Stai un pic. Aşadar e sigur că nu eşti Ojibwa.
Nu. Am trăit alături de ei pe Bear Island Ojibwa timp de 13 ani.
Tot ceea ce ştiu am învăţat de la ei.
- Aşadar tatăl tău... - Ambii mei părinţi sunt decedaţi.
- Să lăsăm asta pe altădată, bine? - Sigur că da.
Cartea ta va avea un succes imens în Anglia, Archie.
Vrem să facem un turneu de promovare de anvergură. Vrem ca şi tu să participi.
În Anglia?
Vei apare în costum de indian de ceremonie.
Le vei vorbi. Le vom proiecta filmul lui Bill.
Te vor iubi la nebunie.
Nu.
Cred că nu vorbeşti serios.
Tu eşti un autor care are un mesaj de transmis.
Doar vrei ca oamenii să-l audă, nu-i aşa?
Canada face parte din Imperiul Britanic.
Londra este sediul puterii acestui imperiu.
- Vom avea grijă de tine. - Nu!
Uitaţi de asta.
Dar care-i problema?
Vreţi ca eu...
Vreţi ca să mă înfăţişez acolo şi să se holbeze la mine ca la un clovn de circ?
De ce-aş vrea să fac una ca asta?
Şi atunci de ce-ai mai scris cartea?
Pentru a face o diferenţă.
Aşa că acum poate că va trebui să-ţi pui pene în păr.
Mai ţii minte?
Vrei ca să vin şi eu?
Nu, Archie.
Dar oricare dintre noi are un moment în viaţă,
şi chiar acum nu e nimeni altcineva pentru acest rol.
Bine atunci, voi merge.
- Ne-ai spus că tatăl tău era un scoţian. - Da, şi?
Mie mi-ai spus că mama ta era cea care a fost scoţianca.
Nu. Tatăl meu.
La Abitibi, iarna trecută.
Atunci când jupuiai căprioara. Îmi aduc aminte foarte clar.
- Şi ce vrei să spui? Că mint? - Nu, dar...
Ştiu mai bine decât oricine cine a fost tatăl meu.
Da, bineînţeles!
Ce-ar trebui să facă un tip ca să fie lăsat singur aici?
- Vrei să rămâi singur? - Nu-i vorba de tine.
Vreau să fiu aşa cum sunt.
Mda, ştiu.
Eşti un singuratic. Tu trebuie să trăieşti în sălbăticie.
Aud asta în fiecare zi. M-am săturat. Şi eu ce-am să fac aici?
Rămâne la latitudinea ta.
- Depinde de mine? - Faci ce vrei.
Dacă vrei să pleci, pleacă!
Iisuse, Archie. Trebuie să le fac eu pe toate?
Toată dragostea şi toată despărţirea?
Cred că am gândit că te voi putea schimba.
Ce proastă am fost.
Vroiam să cred că doi oameni se pot cunoaşte unul pe celălalt...
Şi că nu trebuie să mai fie singuri.
Asta a fost.
Acum e rândul tău.
Şi ce-ar trebui să spun?
Dacă nu ştii, atunci n-ar trebui să spui nimic, Archie.
Nici măcar un cuvinţel.
Nu cred că sunt destul de bun pentru tine, Pony.
- Poate că-ţi va fi mai bine fără mine. - Uite ce-aud!
- Acum te gândeşti la mine? - Da.
Fă-mi o favoare.
Nu-mi spune mie despre mine. Spune-mi despre tine.
Cât va dura turneul ăsta în Anglia?
Trei luni.
Destul de mult.
Poate că ar trebui să folosesc răgazul ăsta ca să mă gândesc la noi.
Poate.
Dar mai e un singur lucru pe care-aş dori să-l faci înainte de-a pleca.
Fie ca Marele Spirit să te binecuvânteze.
Fie ca Marele Spirit să te protejeze şi să te ghideze mereu.
Fie că mariajul tău să fie plin de iubire,
fericire, pace şi armonie.
Fie ca să vă respectaţi şi preţuiţi unul pe celălalt...
acum şi mereu.
S-a făcut.
Putem mânca?
Mâncaţi.
Tatăl meu a spus "Mâncaţi!"
A venit vremea că mirii să se împărtăşească.
În felul acesta fiecare va păstra o bucată din celălalt pentru totdeauna.
Oare ne vom mai vedea vreodată?
Nu ştiu, Archie.
Aşa cum am spus, trei luni e timp îndelungat.
Cine ştie?
Voi avea grijă de michiduti, bineînţeles.
Jim mă va ajuta.
Voi avea grijă de tine.
Să faci asta.
Iată-l deci!
- Domnul Grey Owl! - Acesta este faimosul Grey Owl!
- Veniţi aici! - Ne puteţi spune ceva...
Cum vă simţiţi în Anglia, domnule Grey Owl?
Ud.
Cincizeci de autografe pe carte până acum.
Fiecare de aici vrea să vă vadă.
"Noul Hiawatha." Ce spuneţi de asta?
Aţi auzit ceva în plus despre aceste profiluri?
Ce profiluri?
Cineva lucrează la o poveste despre mine.
O, la dracu, Archie. Toată lumea face asta în vremurile de-acum.
Ei n-au mai citit niciodată ceva asemănător. Eşti cu adevărat o celebritate.
Tot ce mai avem de făcut acum este să stabilim ceea ce urmează să spui.
Ştiu ce urmează să spun.
M-am pregătit în avans pentru aceste patru săptămâni.
Eu sunt Wa-Sha-Quon-Asin, Grey Owl.
Cel care zboară prin noapte.
Am venit să vă aduc...
o singură frunză verde.
Care vine dintr-un loc foarte îndepărtat.
Nu ştiu.
Auziţi şi voi asta?
Se numeşte linişte.
Uneori mă trezesc din acest vis...
în timpul nopţii...
Şi am acest coşmar că acolo nu mai este linişte.
Toate ţările sunt pline de drumuri.
Toate drumurile sunt înţesate de maşini cu motor şi toată lumea şade în ele...
în tot acest zgomot şi putoare.
Şi îi strig pe toţi să iasă afară.
"Hei," le spun. "Unde vreţi să ajungeţi cu toţii aşa într-o grabă?"
"Departe," îmi răspund cu toţii.
"Vrem să mergem foarte departe."
Acum uitaţi-vă la asta.
Acesta-i locul de unde venim.
Ţara De-dincolo-de-chei, vântul din nord.
Ei numesc asta...
sălbăticia îndepărtată.
Dar nu e nimic acolo,
doar frunze verzi,
pâraie cristaline,
aer îmbietor...
şi linişte.
Obişnuiam să-mi duc zilele prinzând castori în capcană.
Dar nu mai fac asta acum.
Bănuiesc că mi s-a făcut ruşine.
Şi am învăţat asta de la această doamnă pe care o priviţi cu toţii acum.
Numele ei e Anahareo.
Dacă nu m-aş fi întâlnit cu ea,
n-aş fi aici cu voi acum.
Hei, nenemoosha.
Ascultaţi unul din motivele pentru care iubesc
castorii. Doar urmăriţi-i pe aceşti indivizi.
Neîndemnatici, comici, nu-i aşa?
Dar aşteptaţi puţin.
Acolo. Acolo, în lac.
Acolo, când el ajunge în apă.
Uitaţi-vă la el acum.
Nu mai e nici urmă de stângăcie acum.
Castorii au fost făcuţi să trăiască în apă.
Fiecare creatură are locul său pe care-l merită.
Şi este în locul său de drept...
unde a devenit minunat.
Bună, Archie.
Mătuşă Carrie.
Bună, Archie.
Mătuşă Ada.
Nu vrei să intri?
Ne place cartea ta. Nu-i aşa, Carrie?
- Da! - Nişte fraze meşteşugit alăturate.
- Da. - Ştiai şi tu?
Da, bineînţeles. Poza ta.
Asemenea bunicului tău.
Vrei să serveşti ceva ceai?
- Mulţumesc. - Carrie?
Ai plecat la trei săptămâni după ce-ai sărbătorit 17 ani.
Pun pariu că erai bucuroasă să mă priveşti din spate.
- Chiar aşa, nu? - Da.
Eram bucuroase să te avem printre noi. Erai doar
un Belaney. Nu-i aşa că eram bucuroase, Carrie?
- Da. - Carrie?
Mulţumesc.
După ce ai plecat a rămas numai linişte.
Cred că anii în care-ai fost aici au fost cei mai fericiţi ani din viaţa noastră.
Da.
Nu ştiam.
Nu.
Lucrurile astea se văd mult mai clar după nişte ani.
Ţi-am păstrat camera ta.
Ada spunea, "Las-o aşa cum e pentru cazul că se va întoarce şi va avea nevoie de ea."
Pentru numele lui Dumnezeu, Carrie. Asta a fost cu mulţi ani în urmă.
Mi-aţi păstrat camera?
Ei bine, dacă nimeni nu avea nevoie s-o folosească în alt scop.
Pot s-o văd?
Da. Bineînţeles.
Am aruncat la gunoi şerpii morţi, îmi pare rău.
De ce-a plecat tata de lângă noi?
Ăsta era felul lui George. El era tot timpul pus pe plecare.
Şi ce s-a-ntâmplat cu el?
A murit în America.
Te-a iubit, Archie. Îţi spunea "pălărie mică."
Şi mama mea?
Nu trebuie să dai vina pe ea, dragu nostru.
- Ea era atât de tânără. - Şi ea nu avea bani... n-avea bani deloc.
- Ea n-a venit niciodată să mă vadă. - Ba da, a venit!
Obişnuia să te privească cum te jucai.
Dar cu toţii am fost de părere că cel mai bine era să rămâi cu noi.
Se uita la mine cum mă jucam?
Noi am făcut ce-am crezut că e mai bine, Archie.
Dar dacă cumva am greşit, sper că vei putea să ne ierţi.
Bineînţeles.
Pălărie mică.
Trebuie să plec.
Maşina mă aşteaptă.
Am auzit că urmează să-l vezi pe rege.
Suntem atât de mândre de tine. Nu-i aşa că suntem, Carrie?
Da! şi tu arăţi atât de chipeş...
în costumul tău de Piele Roşie.
N-am intenţionat niciodată să merg atât de departe.
Ştiu, dragă.
Evenimentele au o cale a lor ca să se succeadă.
- Le vei spune adevărul oamenilor? - Nu.
Nu vrem ca cineva să ne înţeleagă greşit.
Şi acolo departe e sălbăticia pe care o cunoşti.
Este adevărat că s-ar putea s-o pierdem pentru totdeauna?
Da. E-adevărat.
Atunci ar trebui să le spui tuturor.
Nu trebuie să te încăpăţânezi în asta, dar mi-am promis mie însămi,
pentru toţi anii în care ne-ai fost alături.
Mulţumesc.
Un expediţionar cruciat piele- roşie din Canada pe nume Grey Owl...
a stârnit valuri de emoţii în întreaga tară.
Pentru a încorona triumfătorul său turneu britanic al
turului de lectură prin 50 dintre oraşele şi comunele...
el a apărut la o reprezentaţie ţinută la Palatul Buckingham...
în prezenţa Majestăţii Sale Regina şi a celor
două prinţese, Elizabeth şi Margaret Roşe.
Scriitorul de mare audientă se opune marşului progresului tehnic,
despre care afirmă că e pe cale să distrugă lacurile şi pădurile virgine.
Şi acum, când navighează înapoi acasă,
ne luăm un trist rămas bun de la acest neobişnuit "Pelerin al Sălbăticiei."
Veţi mai scrie şi altă carte, domnule Grey Owl?
Domnule Grey Owl, ce... ce aţi vorbit cu regele?
L-am rugat să oprească tăierea copacilor noştri.
Şi ce v-a răspuns regele, domnule?
A fost plecat de-o bună perioadă de timp. Daţi-le o
şansă prietenilor lui să-l întâmpine la întoarcere.
Sunteţi dumneavoastră şi soţia dumneavoastră încă împreună, domnule?
Am crezut că n-o să mai revii niciodată acasă.
- Încă n-am ajuns acasă încă. - Avem planuri mari pentru tine, frate.
- Suntem atât de mândri de tine! - Mulţumesc, domnule Champlin.
- Pony nu e aici? - Ea e...
Am închiriat cea mai mare sală din Canada pentru revenirea ta în tară,
şi îţi spun că am fi putut să umplem una de trei ori mai mare ca aceasta.
Pe moment, prima noastră oprire este la marele Sfat al şefilor de trib indieni.
- O să ai parte de o recepţie extraordinară. - Domnule Champlin, sir?
Scuzaţi-mă, domnule Grey Owl. Actele dumneavoastră sunt în regulă, domnule.
Mulţumesc.
N-am fost sigur că vei fi aici.
Mi-a fost dor de tine.
Şi mie.
În fiecare zi.
Marea adunare a şefilor de trib e la ziua de final.
Le-am promis că te vei înfăţişa în faţa lor.
- De ce? - Sunt toţi şefii aici!
Cea mai mare adunare de peste ani.
Şi ce are asta a face cu mine?
Archie, poate că nu realizezi încă asta,
dar chiar acum tu eşti cel mai faimos Indian Roşu din lume.
Aceştia sunt poporul tău. Trebuie să te înfăţişezi acolo.
Haide, Harry. Să mergem.
Eşti sigur? Adică, sigur sigur.
Sigur, sunt sigur. Am venit împreună pe acelaşi vas de la Liverpool.
Vai, trebuie să fie mai bine de 20 de ani de-atunci.
Numele lui e Archie Belaney,
şi e o piele roşie, aşa cum sunt eu regele Chinei.
Chiar aşa, sunt sigur.
N-am visat vreodată că acolo vor fi aşa mulţi.
De unde sunt ei toţi?
Cei mai mulţi de pe câmpii... Cree şi Sioux.
Nu vreau să fac asta, Ned.
Nu e nimic de făcut la înfăţişare.
Vezi cortul acela mare pictat?
Acolo e consiliul şefilor.
Intră înăuntru, arată-ţi respectul,
şi spune-le că eşti un tip dat dracului.
- Şi asta ar cam fi tot. - Ştii că nu pot să fac asta.
Archie, ei te aşteaptă.
N-am spus niciodată că mă duc. Nimeni nu mi-a cerut-o.
Okay, okay, doar că, vezi tu acum, tu nu mai eşti doar Archie cel de dinainte.
E ca şi cum tu ai fi vocea noastră a tuturor pieilor roşii.
Ned, lasă-mă câteva minute singur cu Pony. Vrei te rog?
Sigur. Mă întorc peste două minute.
- Eşti de acord să facem câţiva paşi? - Sigur că da.
Pony, ascultă. Nu ştiu cât timp mi-a mai rămas.
Acesta e cel mai rău loc pe care l-aş fi putut alege ca să-ţi spun asta,
dar trebuie s-o zic.
- Ştii de ce nu pot intra acolo în cort? - De ce?
Pentru că eu sunt un impostor.
Ştiai asta?
Ce fel de impostor?
Toate felurile.
Okay.
Nu sunt un Apaş.
Nu sunt Ojibwa.
Sunt englez.
Englez?
Născut în Hastings, în Anglia.
Uite, îmi pare rău, eu doar...
le-am născocit pe toate.
Dar de ce?
Mi-a plăcut să joc în piesa asta.
Să mă duc în păduri de unul singur.
Cunoşteam toate numele triburilor... totul.
Era un joc. Doar un joc de copii.
Mi-am dorit să trăiesc ca un Indian.
Am venit în Canada. Cei din Ojibwa de pe Bear Island m-au înfiat.
Îmi pare rău.
Ştiu că ar fi trebuit să-ţi spun asta înainte.
Aproape că aş fi făcut-o de vreo câteva ori.
Cred că am ascuns adevărul pentru că nu vroiam să te pierd.
Mă iubeai pentru că eram un Indian, şi eu am vrut ca tu să mă iubeşti.
Vroiai ca eu să te iubesc?
Ştiu că nu valorez cine ştie ce, dar...
totuşi te iubesc.
N-ai mai spus asta niciodată înainte.
Niciodată.
N-am simţit că aveam dreptul s-o zic.
Archie, nu-mi pasă.
Nu-ţi pasă?
M-am îndrăgostit de tine pentru că duceai un alt fel de mod de viaţă.
Tot ceea ce tu făceai era real,
chiar şi punerea capcanelor.
Şi Ştii cât de mult îmi displăcea asta.
Îmi părea că fiecare pas pe care-l făceai era simplu şi necesar...
Şi adevărat.
Şi acum tu îmi spui că tu nu te-ai născut să duci o astfel de viaţă.
Tu ai ales-o.
Şi pentru asta te iubesc şi mai mult.
Nenemoosha.
Ce semnifică cuvântul acesta?
E dintr-o poveste despre Hiawatha.
Înseamnă "inima mea dulce."
Draga mea.
Iubirea mea.
Nenemoosha.
Archie?
Îmi pare rău că dau buzna, dar, şefii te aşteaptă acum să te vadă.
Spune-le...
Spune-le că soseşte dintr-o clipă într-alta.
Fratele meu spune, "Este o mare onoare să-l întâlneşti pe cel care se cheamă Grey Owl,
care a adus mult respect pentru poporul nostru."
Sunt onorat să fiu aici.
Fratele meu spune,
"Bărbaţii devin ceea ce ei visează să fie."
Tu ai visat bine."
În curând vom dansa. Ne-am dori să dansezi împreună cu noi.
Hei.
Intră.
Scuzaţi-mă, domnule. Nu mă cunoaşteţi.
Cyrus Finney, North Bay Nugget.
Acesta e un ziar de ştiri.
Trei minute, Mr. Grey Owl.
Nu va dura decât un minut.
Încerc să dau de urma unui tânăr pe nume Archie Belaney.
Îl cunoaşteţi?
Da, îl cunosc.
De ce v-a luat atâta timp?
Trebuia să fiu sigur.
Ce-ai vrea să ştii?
Orice binevoiţi să-mi spuneţi.
N-ar fi prea multe de spus.
El era doar un copil care visa să trăiască în sălbăticie.
Şi acesta e un vis minunat.
Şi n-a bănuit nimeni,
chiar şi atunci când lucraţi ca şi ghid?
Dacă crezi că ceea ce am făcut e greşit, Mr. Finney,
- trebuie să scrii asta în ziarul tău... - North Bay Nugget.
North Bay Nugget.
Însă înainte de a face asta,
poate că vei asculta ceea ce voi spune în seara asta.
Niciodată n-am avut aşa o audientă mare în faţa mea.
Asta mă face să mă întreb,
"În ce constă oare această mare atracţie?"
Este oare aceasta?
Pene de vultur adevărate.
Minunat de frumoase, nu-i aşa?
Sau aceasta?
Bijuterii manuale Ojibwa...
de pe Insula Urşilor, Lacul Temagami.
Sau aceasta...
un dar de la şeful tribului Sioux.
Sau aceasta.
Cred că nu pot continua mai departe de-atât.
Sunt eu însumi?
Nu cred asta.
Nu sunt împuternicit să port această bonetă de război.
Nu sunt un erou sau un profet.
Ca şi cei mai mulţi dintre noi, am făcut doar ceea ce a trebuit pentru a supravieţui.
Singurul lucru care îmi dă curajul de a sta în faţa dumneavoastră în seara asta...
este cunoaşterea, certitudinea,
că ceea ce vă transmit este crucial pentru supravieţuirea noastră.
Noi nu suntem stăpânii acestui pământ.
Noi suntem copiii lui.
Noi stăm în poalele Creaţiei,
în mâinile puternice ale unui spirit mai mare decât al nostru.
Ştiţi că urmează să spun, "Protejaţi castorii."
Ştiţi că urmează să spun, "Opriţi tăierea pădurilor."
Ştiţi că urmează să spun, "Banii pe care îi obţineţi
nu acoperă preţul pe care trebuie să-l plătiţi!"
Dar mai sunt încă şi altele.
Dacă noi am putea spune că există câteva lucruri...
care nu sunt de vânzare,
că există lucruri care ne aparţin nouă tuturor...
Şi generaţiilor viitoare,
atunci poate că şi alţi oameni ne vor auzi şi vor începe să spună mai departe.
Şi într-o bună zi vom fi destul de numeroşi şi vom crede că acest lucru poate fi făcut,
că noi împreună putem schimba lumea.
Şi atunci de ce nu am începe asta în propria noastră ţară?
În Canada.
Aici. În seara asta.
Bravo!
El n-a mai vorbit niciodată de-atunci în public.
În acea noapte, când l-am văzut pe Archie dezbrăcându-se...
toţi au simţit că sunt un Indian,
am ştiut că ceea ce el spunea era de departe mult mai important...
decât cel care era el cu adevărat.
După aceea, el a păşit silenţios în noapte...
Şi s-a întors la cabană să izolată de lângă Lake Ajawaan.
El a murit acolo, subit, de pneumonie...
doi ani mai târziu, în Aprilie, 1938.
Ca recunoştiintă pentru ceea ce Archie a încercat să realizeze,
ziarul North Bay Nugget a consimţit să opresc
publicarea poveştii mele atâta timp cât el trăia.
Ediţia cu povestea vieţii lui a ieşit de sub tipar a doua zi după moartea lui,
şi a ţinut pagina întâi în publicaţiile din lumea întreagă.
Pony a continuat mereu campania împotriva capcanelor de castori...
Şi, încet, ca urmare a ceea ce ea şi Archie au făcut,
au apărut legi pentru protecţia castorilor,
şi aceştia au reapărut pe lacurile şi pâraiele din Canada.
Dar odată ce adevărata identitate a lui Archie a fost dezvăluită,
avertismentul anterior al lui Archie referitor la mediul natural...
despre păstrarea lui în siguranţă pentru generaţiile viitoare...
a fost rapid dezavuat şi apoi uitat prin omisiune.
Doar mulţi ani după aceea...
când adevărul n-a mai putut fi ignorat...
a putut el să ne apară în adevărata lumină...
ca un om cu un pas înaintea timpurilor sale.
traducerea după o variantă în engleză: Salty_Boileau
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania